AVONLEJSKÝ DENÍK JARMARKOVÉ VYDÁNÍ
Anne?
Jsou čtyři hodiny ráno!
Kde jsi... k čertu...
- Co to... - Promiň, Marillo,
zoufale jsme chtěli mít noviny k nedělní mši.
Lidé si chtějí přečíst o jarmarku
a musela jsem něco upravit,
tak jsem se vytratila ven.
Je naší povinností informovat komunitu.
Příště své povinnosti vůči komunitě vykonávej
- během dne. - Dobře.
Bylas vzhůru skoro celou noc.
Můžeš vynechat kostel a dospat se.
- Nechci, abys one... - Nebylo to dobrodružství.
Přísahám.
Byla to povinnost.
Díky, Marillo. Jdu spát.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
HŘBITOV ZESNULÝCH NADĚJÍ
PŘÍSAHÁŠ, ŽE BUDEME PŘÁTELÉ NAVŽDY?
VELKÉ MYŠLENKY SI ŽÁDAJÍ VELKÝCH SLOV
SPÁT NA STROMĚ VE SVITU MĚSÍCE
AVONLEJSKÝ DENÍK
„Co je ‚jarmark?‘, Anne Shirley Cuthbertová.“
Marillo.
Zdá se, že Anne dnes ráno potřebuje celou stránku.
Vždy se vyjadřovala košatě, Elizo.
Je tu zmíněna Matthewova neobvyklá ředkev.
Srdečně gratuluji. Jak se říká:
„Neobvyklost nade vše.“
Anne dnes nepřijde?
Je v posteli.
Divím se, že tu jsi ty, Diano.
Musíš být velmi unavená po celé noci práce na novinách.
Anne měla nějakou práci navíc.
Je nadšená pro zpravodajství.
Můžu se podívat?
Co se děje?
Ach bože.
ŽENSKÁ TĚLESNÁ AUTONOMIE
HLOUPÁ ZASTARALÁ PRAVIDLA
REBELIE
„ŽENY NEJSOU ÚPLNÉ DÍKY MUŽŮM. JSOU ÚPLNÉ OD NAROZENÍ.“
Anne!
Josie!
Proč jste do našeho rusovlasého Robespierra nevtloukli rozum?
Nevěděli jsme to.
Udělala to sama.
Tohle jsou školní noviny.
Ne kazatelna.
Prodiskutujeme to.
Mohli bychom se laskavě věnovat našemu zamýšlenému čtení?
Jak jsi mohla? Cos řekla?
- Nic! - Nevěřím ti
- Ženské si pouštějí hubu na špacír. - Uklidni se. Oba dva prosím.
Zkusím odvrátit pohromu a promluvím s Harmonem.
Tahle odporná záležitost nesmí zhatit plány mezi tebou a Billym.
Zhluboka dýchej. Dýchej.
Nezáleží na tom, čí to je vina.
- Vina? Já ne... - Přestaň.
Nezáleží na tom, kdo co udělal.
Pokusíme se ho získat zpět.
Získat zpět?
Není to hodný chlapec!
Na tom nezáleží.
Tohle je tvrdá pravda, kterou časem pochopíš.
Do té situace ses dostala ty.
Zvolila sis to.
Teď máš reputaci.
A dívky s reputací nemají na výběr.
Mami, ublížil mi.
No, teď už se zdá, že jsi v pořádku.
Nebylo to asi tak hrozné.
Tohle musíš vidět.
Radši si sedni.
Co to má znamenat?
- Cože? - Tvůj článek.
I když hodí se spíš slovo manifest.
Řekla jsem pravdu.
Tahle pravda nemá co dělat v novinách.
Ne, přesně tam je její místo.
To je tvůj názor, ne...
Není to můj názor.
Není snad pravda, že kdybych se chtěla vdát,
můj život bude prodán tomu, kdo nabídne nejvíc pozemků a krav?
To jsi nepsala.
To jako žena nemám právo na názor?
Nebo ty?
Co jak se tě Matthew ani nezeptal,
když nás jeho dohoda s bankou skoro zruinovala?
Jak se opovažuješ použít naše příkoří jako munici pro svoji... bojovnost.
Nejsem bojovná.
Co chudák Josie?
Nezmínila jsem ji. Ten článek je o všech ženách.
Pokud je o všech ženách,
proč z kostela vyběhla v slzách jen Josie?
Děkuji za váš čas, Harmone.
Slibuji, že náš rozhovor pečlivě zvážím.
Všechno se jistě vyřeší.
Nesnesitelný muž.
Co je horšího než pach beznaděje?
Billy, brzo pojedeme do města,
abychom ti našli mladou ženu, která je kompatibilnější.
Je to velmi nešťastné.
je to zázrak.
Ještěže Josie nebude naše sestra.
Neuvěřitelné.
Zapomněli jste snad, že jsem
před dvěma lety byla ve stejné situaci?
- Nesmysl. Není to stejné. - Nesmysl?
Celá Avonlea si myslela, že jsem nečestná.
Ty fámy mě málem zničily.
Utichly, když tě Ted požádal o ruku.
Takže Billy to může napravit.
Obnovením Josiiny reputace.
Víš, že máš moc tohle napravit, že?
Je to v tvých rukách.
Všechno.
Tenhle incident je jiný.
Jediný rozdíl je, že mě jsi chtěl chránit.
A Josie necháváš na holičkách, protože není tvá dcera.
No co, najdeme další.
Není úžasné, jak si o ní všichni povídají,
a přesto už tě nezajímá?
Podívej se na to s odstupem.
Městečka mají dlouhou paměť.
Navzdory pomluvám a svatební katastrofě máme štěstí,
- že jsme si zachovali dobré jméno. - Štěstí?
Stálo mě to spoustu sil.
Kdo ví, co by se stalo s další podobnou hanebností.
Když o tom přemýšlím,
znám zápach, který je horší než beznaděj:
pokrytectví.
Jdu na vzduch.
Omluvte mě.
Na vysoké škole z ní udělali řečníka.
Jak špatné to tam bylo?
Stoprocentně špatné.
Matematicky řečeno.
Jak se to stalo? Psala jsem o spravedlnosti a rovnosti.
Co může být ctnostnějšího?
Ani jsem na Josie nemyslela.
To máš pravdu.
- Diano. - Promiň, Anne,
ale mělas ji vidět, když vyběhla.
Pomoz mi.
Musím to napravit. Co mám dělat?
Omluv se.
Ale já si za tím stojím.
A navzdory názoru většiny věřím, že to do novin patří.
Ne, Anne.
Omluv se Josie.
Moc děkuji.
Nepropadejte zoufalství. Na shledanou.
Na shledanou.
Josie.
Neměl na tebe sahat!
Neměla jsi o tom psát!
Vždy jsi na mě žárlila.
Tak ses rozhodla srazit mě na svou úroveň.
Gratuluju, Anne, teď jsem špína.
Stejně jako ty.
Všichni.
Už jsme se toho nakřičeli dost.
Jak chcete postupovat?
Doporučuji diskutovat tak hlasitě, abychom neohluchli.
Hádáme se o špatné věci.
Nejde o to, co Anne napsala.
Jde o férovost.
O férovost?
Můj článek je doslova nazván „Co je fér“?
Anne.
Je čas poslouchat. Rozveď to.
Myslím tím férovost vůči nám.
Vůči týmu. Mohla jsi to nadhodit a mohli jsme na tom pracovat spolu.
Určitě existuje způsob, jak mluvit o rovnosti a nezničili u toho
- někomu život. - Najednou máš na rovnost názor?
Je to stejný názor, který bych nejspíš měl včera,
kdyby ses zeptala.
Zajímavé. Protože při jarmarku jsem tě viděla
jednat o novém pozemku. Chci říct ženě.
Tak jo.
Povím vám svůj plán, než tahle místnost vybuchne.
Od teď budeme uplatňovat neochvějné pravidlo,
o kterém jsem myslela, že je jasné.
Já jsem šéfredaktorka.
A proto musím schválit všechny články,
než půjdou do tisku, jinak do tisku nepůjdou.
Rozumíme si?
Skvěle.
Nyní se rozdělte do skupin a proberte příští číslo.
Anne.
Je to, co jsem napsala, tak strašné? Mně to dává smysl, ale...
Myslela jsem si, že napravuji křivdu.
Nebylo to strašné.
Jistě, mělo to nezamýšlené důsledky,
ale jinak to byl poutavý článek nutící k zamyšlení.
Ve větších novinách s širším publikem,
které je otevřené změnám,
by tvá slova mohla mít pozitivní dopad.
Opravdu?
Opravdu.
Ale Anne, proč jsi nepřišla za mnou?
Nemusely být žádné oběti.
Žurnalistika musí bránit slabé, ne je oslabovat ještě víc.
S otálením by to ztratilo na síle.
Tomu rozumím.
Ale aby se mohly uchytit nové nápady,
musejí být pečlivě naplánovány a dokonale provedeny.
Kvůli tvé unáhlenosti jsme přišli o šanci vést inteligentní diskuzi.
A ublížilo to Josie.
Snažila jsem se jí omluvit.
Jak to šlo?
Bolestivě?
No, poradím ti jediné,
neuspěješ-li hned...
Mohu aspoň pomoct s opravou? Zkusím to vysvětlit...
Chápu.
Ale nemůžeš.
Obávám se, že už hlavní komentáře nepíšeš.
Jistě chápeš, že tě musím potrestat.
Seznam se s novou prací,
články o hnojivech.
Neboj,
tohle je farmářské město.
Je to oblíbené téma.
Můžeme začít, pánové?
Díky, že jste přišli.
Tak jako vy,
i já jsem málem omdlela z toho,
co jsem se dočetla v novinách.
Mám však způsob, jak se s tím vy...
Je jen jeden způsob.
Převezmeme zpátky noviny.
Nebuďme unáhlení. Jsou to děti...
Rozhodně nejde o první provokaci.
Ano. Vzpomínám si na článek o domorodých divoších,
kteří nám pobíhají po lesích.
Skalpují a kradou.
Vzdalujeme se od tématu.
- Proč ne... - A co ten nekrolog?
Pro tu barevnou ženu?
Byla to Mary.
Mám příbuzné, kteří bojovali ve válce
a nikdy se jim nedostalo takové úcty, aby byli vzpomenuti v novinách.
Ty děti si dovolují. Tisknou si, co se jim zlíbí.
Bereme si noviny zpět. Tečka.
Soustřeďme se.
Mám několik nápadů...
Navrhuji, že s převzetím posečkáme.
Komunita je ráda, že se vidí
skrz stránky novin.
Navíc jsou děti v zahálčivých letních měsících zaneprázdněné.
Souhlasím.
Jakožto matka...
Ještě jsem nedomluvil.
Ten článek jste si vzala k srdci.
Hysterická přerušení.
Co prosím? Nejsem hysteri...
Přesně to myslím.
Místo rušení novin
sestavíme seznam přijatelných témat
a seznam témat, která nejsou vhodná pro tisk.
Tak zajistíme, že už nedojde k žádným překvapením.
- Kdo je pro? - Počkat...
- Já. - Hotovo.
Samozřejmě Anne Shirley-Cuthbertovou je třeba potrestat.
Snadné. Nebude psát.
Paní Lyndeová,
běžte za slečnou Stacyovou a vyřiďte jí novinky,
jedna žena druhé.
A vím, že jsem se monstra měla bát,
ale spíš mi ho bylo líto.
Bylo zraněné a trápilo se láskou.
- Frankenstein byl pořád naštvaný. - Ten doktor?
- Asi byl... - Ne.
To monstrum.
Aha, ale Frankenstein je ten doktor.
Nebo myslíš doktora,
který se zdá navenek normální,
může být uvnitř skutečné monstrum?
Cože? Já...
Líbilo se ti, jak počasí kopírovalo emoce postav?
Toho jsem si nevšiml.
Ale líbilo se mi, jak ukradl psí spřežení. To bylo super.
No, jsi hezká bytost.
Aspoň něco.
Napadlo mě...
co dělat něco jiného
než si povídat.
Je to šílenství!
je to nefér.
Tady už nejde o noviny. To tedy ne.
Ne. Jde tu o muže
a jejich přístup k ženám.
O samotnou modernost.
Jsem docela ztracená.
Pánské klobouky!
To je tedy téma.
Co bude příště? Óda na doutníky? Deset nejlepších vosků na knír?
Chcete říct, že rada nařizuje, o čem se smí a nesmí psát?
Přesně na tom se ti staří kocouři usnesli.
Samozřejmě ne Rachel, ta je také rozhořčená,
ale přehlasovali ji.
To kvůli mému článku?
- Svatá dobroto. - Řeknu to prostě.
Nejde tu o Annin článek.
Tohle je cenzura.
Cenzuru, která vzešla z omezenosti.
Je rozdíl mezi štvavým psaním a křivým nařčením.
A jaký je ten rozdíl?
Názory jsou legální, křivé nařčení ne.
Anne napsala názor, který byl buřičský.
Nyní jej rada využívá jako záminku
pro omezení svobody tisku.
Všichni mají právo vyjádřit názor. I když je nepopulární.
Co si o tom myslíš, Matthewe?
No, už jste slyšely dost mužských názorů.
Co můžeme udělat?
Jak můžu pomoct?
Já popleta.
Hlava děravá.
Jsem tak naštvaná.
Anne.
Je mi to líto.
Přišla jsem ti říct, že rada nechá noviny
pokračovat v práci pouze...
Pokud tam nebudu.
KLUB PŘÍBĚHŮ: 1896-1898 O.V.P. (ODPOČÍVÁME V PRAVDĚ)
Kéž bych měla lepší zprávy.
Podle mě je nejlepší zatím hrát podle jejich pravidel
a možná si to později rozmyslí.
Nikdo je nenutí číst noviny.
- Jo. - Přesně.
Co jsou ta nová pravidla?
Počasí. Klobouky. Příběhy z farmy.
„Ale žádné poznámky k chovu zvířat.“
Ještěže ji vyhodili.
Cos to řekl?
Kdyby tu byla Anne, řekla by:
„Použijte představivost.“
A pak by našla způsob, jak zničit to, co z novin zbylo.
Nezapomínejme, kde tohle začalo.
Když Billy zneuctil Josie.
Anne se do toho neměla míchat.
Postavila za člověka, který utrpěl.
Mohla jsi to být ty.
„Ženy jsou plnohodnotné,
nezávisejí na mužích.“
Kdo tady nesouhlasí?
„Všichni si zasloužíme tělesnou autonomii
a zacházení s úctou a respektem.
Měly bychom moct říci „ne“ a být vyslyšeny.
Ne sklidit posměch a poslouchat, že muži o našich právech vědí víc.“
Co myslíš, Moody?
Víš toho o obsahu Rubyiny mysli víc než ona sama?
Já nevím skoro nic.
Já vím rozhodně víc.
„Ženy nejsou úplné díky mužům.
Jsou úplné od narození.“
Víte, že by se za vás postavila. I přes vaše řeči by udělala to správné.
Taková je.
Vím, že mě teď nemáte moc v lásce.
- Ne, Anne, vůbec ne. - Odpusť nám.
- Nerozuměli jsme tomu. - Co?
Je nám to líto.
Neměli jsme tě vinit.
No, přišla jsem říct, že...
Mám dost pro všechny.
Mám plán.
Skvěle, protože plán slečny Stacyové je strašný.
Annin farmářský pomocník ale vyrostl.
Myslíš, že má farmářské děvče?
Něco tu mám.
Co to je?
Návrh.
Nalij mi čaj, drahoušku.
Otče, mluvil jsi o obavách o budoucnost této farmy a o tom,
aby se dal stranou dostatek peněz na horší časy...
To není nic, co by tě mělo zajímat.
Ještě cukr.
Ale zajímá.
Pokud vím, ještě jsi nezvážil
futures kontrakty.
- Není potřeba. - Nesouhlasím.
I jediný futures kontrakt kukuřice, asi 5 000 bušlů, čili 127 tun...
Bez mléka?
Udělám to sám.
Jak jsem říkala, jeden kontrakt by nám stabilizoval příjem
a ochránil nás před nepředvídatelnými událostmi.
- Událostmi? - Vyšší moc nebo nerozumný následník.
Čaj je všude.
- Dává to smysl? - Samozřejmě.
Rozumím významu zajištění obchodů. Je to základní ekonomický princip.
A Billy tomu jistě neporozumí.
Otče, Billy je důvodem, proč tohle říkám.
Pokud mi dovolíš s ním pracovat...
Žena nikdy nebude kompetentní reprezentovat podnik.
Promiň, zlato.
Teď je studený.
Jednoho dne učiníš nějakého muže šťastným.
- Na shledanou. - Děkuju.
Zítra je velký den.
Největší.
Bez Josie to není stejné.
Taky mi chybí.
Chudák. Dovedete si to představit?
Konečně dostanete první polibek.
Má to být romantické a vy jste vystrašené.
Počítá se to vůbec?
Počítá se to tehdy, pokud to chtějí oba
a mají se rádi.
- Tak zítra. - Ahoj.
Ahoj.
Můžu se projet na Midnight?
Musím něco udělat.
Pokud stihneš svoje povinnosti.
Můžu mluvit s Josie?
A kdo jste?
Soucítící přítel.
Když jsem to psala, netušila jsem, čemu budeš čelit.
Bylo to ukvapené a nedbalé.
Chtěla jsem konat dobro, ale ublížila jsem ti.
Nechtěla jsem.
Ale stalo se.
Nemusíš mi odpouštět.
Proto tu nejsem.
Buď na mě naštvaná, jak dlouho chceš,
ale chci, abys věděla, že si uvědomuji rozsah mých pochybení.
A moc mě to mrzí.
Můžeš mi dát facku.
Máš na obličeji barvu.
Plánujeme na zítra akci.
Chceme městu připomenout, že každý hlas je důležitý.
Účastní se celé noviny. Můžeš se přidat.
Ani náhodou.
Chci se na něco zeptat.
Jak jsi věděla, co napsat o rovnosti a důstojnosti?
Nemáš s tím moc zkušeností.
Celý život jsem musela bojovat s tím, že mě lidé můžou odkopnout, půjčit
nebo že nejsem schopna pořádně pomoct,
protože jsem děvče.
Jasně. Špína.
Jo. Přesně.
Ale uvědomila jsem si, že jsem pořád ten samý člověk.
Teď jsem milovaná, ale i když jsem nebyla, ne proto, že bych toho nebyla hodna.
Jen ty sama můžeš určovat, čeho jsi hodna.
Určitě se zítra nepřidáš?
Ne, Anne, nepřidám.
Chceš to snad podepsat?
Anne.
Můžu s tebou mluvit?
Potřebuju poradit ohledně holky.
Tvojí?
Ty máš děvče?
Takže...
Všechno je v pohodě.
Mám ji moc rád.
Procházíme se spolu.
Čteme stejnou knihu. Dali jsme si pusu.
Jerry!
To je překvapivé!
Ne, je to matoucí.
Protože se jí líbí líbání,
ale ne mluvení.
Aha.
Nejsem dost dobrý.
Ona je bohatá a já jsem chudý.
- Jak mě může mít ráda? - Přestaň, Jerry.
V záležitostech srdce nemají peníze hrát roli.
Nikdy jsem tě neviděla o sobě tak mluvit.
Zdá se, že tě ponižuje.
Nezní jako moc hodná dívka.
Ale Diana je tvá nejlepší kamarádka.
Diana?
Ty a Diana?
Neřekla ti o nás?
Vidíš? Stydí se za mě!
Matthewe?
Myslíš...
Myslíš, že z toho vzejde dobro?
Anne.
Chce věci změnit
k lepšímu.
Takže...
Budeme stát za ní
při jejím snažení.
To je naše práce. Alespoň myslím.
Pojďme tedy spát.
Zítra bude rušný den.
To bude.
Nemohou ti vzít tvoji krásu.
Dobrou noc, zlato.
Co tady děláš?
Mám tě rád.
Chci říct...
Pořád tě mám rád.
Taky jsem tě měla ráda.
Můžu to napravit.
Chceš?
Nic od tebe nechci.
A už vůbec ne spásu.
Tak jo.
Dobré ráno!
Přišla jsem pomoct.
Anne?
Co se děje?
Za kým jsi přišla?
Za mnou, nebo Jerrym?
Proč jsi mi to neřekla?
Kvůli tomu, co jsem napsala o Josie? Nevěříš mi?
To ne. Začalo to dávno před tím.
Dávno?
Nic to neznamená.
Jak může opakované líbání někoho nic neznamenat?
Nevím.
Myslela jsem, že to něco znamená, ale neznamenalo,
- ale pak jsem nechtěla přestat... - To nedává smysl.
Proto jsem nic neřekla.
Včera...
se mi Jerry svěřoval o dívce,
která je k němu krutá.
A nikdy by mě nenapadlo, že popisuje moji nejlepší kamarádku.
- Kdo jsi? - Jsem to pořád já.
Slibuju.
Neměla jsem si s ním začínat. Bylo to hloupé.
- A proč? - Ty víš proč.
Asi vím.
Protože Jerry mi řekl, že se s tebou cítí obyčejně.
- To není moje vina. - Vážně?
Jsme velmi odlišní.
Doufala jsem, že ho ušetřím bolesti a počkám na Paříž.
Děláš mně to samé?
Vyčkáváš na to, až vstoupíš do nového života
- plného architektury a sýrů? - Ne!
S vhodnými lidmi kolem sebe?
Samozřejmě že ne. Jak to můžeš říct?
Zřejmě jsem ani já nebyla dost dobrá.
Jak se opovažuješ.
Stála jsem při tobě od chvíle, co jsem se poznaly.
Zahazuješ celé naše přátelství kvůli jedné chybě.
Se mnou bys nemohla vstoupit mezi smetánku.
No jistě. Už zase.
Tragický příběh Anne Shirley-Cuthbertové.
Nikdo netrpěl víc. Vyhráváš.
Ne, Diano. Ty vyhráváš.
Protože dívky jako ty vždy vyhrají.
Moje kamarádka by rozuměla.
Zřejmě nejsi kamarádka.
A tys nikdy nebyla.
Konečně tu máme pravdivý příběh.
Chci své věno.
Nehodlám se v brzké době vdávat.
Je moje a uctivě o něj žádám.
Věno je tvoje jen tehdy, dám-li ho tvému choti.
Zbláznila ses?
Dostala jsi titul na škole, nebo v blázinci?
Harmone, no tak. Prissy si buduje nezávislé myšlení.
Všechny holky zešílely.
Všichni najednou přehánějí
Proč ti tak vadí status quo?
Máme střechu nad hlavou, krásné oblečení a nemusely jsme
pro to hnout prstem.
Mně to vyhovuje.
Soudě dle tvého ne úplně velkorysého výrazu hádám,
že to znamená ne.
Určitě přijdou. Po tom všem.
Věř jim.
Jen návrh.
Neříkám ti, co dělat.
Vítejte!
Jane říkala, že děláš něco praštěného,
s čím zásadně nesouhlasí.
Musela jsem přijít.
- Mohu se přidat? - Čím víc, tím líp.
Nastal náš čas. Jste připraveni bojovat za správnou věc?
- Ano! - Máte šátky?
Tady, Prissy. Mám jeden navíc.
Použij Dianin transparent. Nepřijde.
Tak jo.
Udělejte rámus!
Jo!
- Připojte se na radnici! - Pojďte!
Přidejte se!
- Všichni na radnici! - Pojďte!
Všichni na radnici!
Tudy, lidičky!
Běžte!
No tak, pojďte! Tudy!
Pojďte dovnitř.
Co se to k čertu děje?
Promiňte, probíhá schůze.
No dovolte?
- Kriste. - U všech čertů...
Dobré ráno.
Právě budete svědky organizované akce.
Tohle je nehoráznost!
Nic jiného.
- Jak se opova... - Mají právo na svůj názor.
Co se k sakru děje?
Nejsme tu, abychom provokovali.
Jsme tu proto,
abychom byli vyslyšeni.
Přestože jste se nás snažili umlčet,
no,
máme pro vás zprávu.
SVOBODA SLOVA JE LIDSKÉ PRÁVO
- No tak, běžte tam. - Ano.
Tak jo, pojďte. To by stačilo.
Slezte dolů z toho...
Díky za návrhy.
Slečno Stacyová!
Kontrolujte své děti!
Nejsou to děti!
A nevymkli se kontrole.
Tak co?
Jsi spokojená?
Jsem tak ráda, že přišla Josie.
Zkusilas to znovu.
Co se stane teď?
Jistě další šťavnaté a mnou zkontrolované vydání novin
a obecná osvěta komunity.
To je skvělé!
Děkuju, slečno Stacyová.
Budete mi chybět, až budu v Queensu.
To se ti povedlo.
Nám.
Co jsi řekl naší třídě,
že změnili názor?
Připomněl jsem jim, že vždy najdeš způsob, jak vše napravit.
Historický precedens tvrdí něco jiného.
Což mi připomíná...
Neměli bychom se teď o něčem hádat?
Pravděpodobně.
Chceš začít?
Nic mě nenapadá.
Mě taky ne.
Po všech těch letech...
koho by napadlo, že budeme tak dobrý tým...
Winifred má štěstí.
Díky za dnešek a za všechno.
Měla bych jít zpátky.